Dnes si ukážeme, jak použít bezdrátové čidlo kyselosti Go Wireless pH a LabQuestem2
k titraci koncentrované kyseliny s koncentrovanou zásadou.
Nejprve se ujistíme, že je čidlo nabité a zapnuté.
Přes noc jsem Go Wireless Electrode Amplifier nabila napájecím kabelem.
Zapnu jej stiskem tlačítka zde.
Blikající červené světlo ukazuje, že je zapnutý.
LabQuest 2 mám také nabitý, zapnutý a aktualizovaný na poslední verzi software.
Aby fungoval s bezdrátovým čidlem kyselosti Go Wireless pH, je třeba mít verzi alespoň 2.4.
Nyní, když je vše zapnuto, mohu připojit čidlo k LabQuestu pomocí Bluetooth.
Z menu „Senzory“ na LabQuestu 2 zvolím „Nastavení Go Wireless“.
Když se poprvé připojuji k čidlu kyselosti, bude ukazovat „Go Wireless pH“.
Zvolím tuto položku a klepnu na OK.
Nyní bych měla vidět údaj pH.
Než začneme experiment, udělejme si krátkou prohlídku nastavení čidla.
Nejprve bychom chtěli přejmenovat naše čidlo,
abychom v budoucnosti snadno rozpoznali, ke kterému čidlu se chceme připojit.
Udělám to tak, že klepnu na velký červený obdélník a poté na položky „Go Wireless“ a „Informace o senzoru“.
Jednoduše klepnu na pole, kde je napsáno Go Wireless pH,
a přejmenuji ho na cokoliv, co mi vyhovuje.
Když je přejmenování hotovo, potvrdím tlačítkem „Hotovo“.
Zde také mohu zkontrolovat stav nabití baterie.
V menu Go Wireless mohu také klepnout na „Identifikovat“ a tak rozblikat kontrolku aktuálně připojeného čidla rychleji.
Tudy se také elektroda korektním způsobem odpojuje.
Toto menu byste také použili, pokud byste potřebovali elektrodu kalibrovat nebo měnit jednotky,
stačí zvolit správnou položku v menu.
Nyní jsme připraveni zahájit titraci.
Já budu titraci předvádět s počítadlem kapek,
používáte-li ale standardní byretu,
bude třeba připojit čidlo kyselosti a zvolit režim „Události + hodnoty“.
To vám dovolí zadat jednotlivé objemy tak, jak je budete přidávat do kádinky.
Já ale, jak říkám, budu předvádět s počítačem kapek.
Je třeba vyjmout pH elektrodu ze skladovacího roztoku
a vložit ji do otvoru v počítači kapek.
Pak zapojím BTD kabel z počítače kapek do LabQuestu2.
Patří do LabQuestu2 nahoru a bude automaticky rozpoznán,
takže se režim automaticky změní na počítání kapek.
Předem jsem si připravila 0,1 molární NaOH do byrety a 0,1 molární HCl do kádinky.
Měla bych se ujistit, že byreta je zarovnána s otvorem v počítači kapek a prochází do kádinky.
Roztok je třeba promíchávat, nechceme ale, aby míchací tyčinka narážela do pH elektrody.
Také bychom se měli ujistit, že celý hrot pH elektrody je zcela ponořen do roztoku.
Nyní jsme připraveni začít měřit.
Klepnu na tlačítko „Start“ na LabQuestu2 a zařízení začne čekat na kapky.
Dokud tedy nezačnu posílat kapky skrz počítač kapek, nebude se měřit.
Nyní otevřu byretu a nechám kapky dopadat s frekvencí zhruba jedna za sekundu.
Jakmile je titrační křivka hotova, můžeme měření ukončit.
Pak pomocí klepnutí na graf určím bod ekvivalence.
Mohu také vypočíst první a druhou derivaci. Přejdu na zobrazení tabulky.
Z menu Tabulka zvolím „Nový dopočítávaný sloupec“.
Chci první derivaci, takže sloupec přejmenuji na „První derivace“ (1st. derivative).
V menu „Typ rovnice“ odroluji až dolu a klepnu na „1st. Derivative“
Pak klepnu na OK a objeví se zpět zobrazení grafu,
ve kterém bude zobrazena i první derivace.
Pak mohu po vybrání oblasti píku použít statistickou analýzu
a najít objem, při kterém dosáhla křivka maxima.
Vidíme, že v mém případě je objem 9,45 ml.
Stejný proces mohu zopakovat i pro druhou derivaci.
Čidlo kyselosti je připojeno pomocí konektoru BNC,
stejně tak můžete k rozhraní Go Wireless Electrode Amplifier připojit kteroukoli jinou BNC elektrodu,
jako například ORP senzor, čidlo kyselosti FPH-BTA, nebo elektrody jiných výrobců.
Je také kompatibilní s iPadem, připojuje se přes Bluetooh Smart.
Máte-li jakékoli další otázky k bezdrátovému čidlu kyselosti, nebo jakékoli jiné otázky z oblasti chemie,
navštivte http://vernier.cz nebo nám napište email na info@vernier.cz.