Představuji vám Snímač srdečního tepu Vernier (Vernier HGH-BTA)
Slouží k měření tepové frekvence,
takže se v laboratoři užívá při měřeních
v oblasti fyziologie a biologie, která zahrnují cvičení.
Zjistíme s ním tedy tepovou frekvenci.
Jedná se o bezdrátový senzor,
vysílač je umístěn v jednom z držadel.
Držíte jej tedy v rukou
a senzor vysílá signály o vašem srdečním rytmu
odsud do přijímače.
Přijímač je tato součástka.
Přijímač zapojíme v našem případě
do LabQuestu2, nebo jiného rozhraní, které používáte.
Odesílá signál odsud do přijímače,
zjistí tepovou frekvenci, změří ji
v tepech za minutu a zobrazí.
Několik bodů, kterých bychom si měli všimnout.
Zde se nachází šipka.
Doporučujeme udržovat tuto šipku
ve stejné poloze jako držadlo.
Budete-li ji tak držet,
je vyšší pravděpodobnost zdařilého měření.
Také doporučujeme, aby se držadlo
nacházelo nejdále 80 cm od přijímače.
Uchopím ho tedy takto a jsem připraven měřit.
Někdy může být vhodné přijímač ke stolu i přilepit,
aby se nemohl při měření pohnout.
Důležité je také udržovat přijímač daleko
od jiných zařízení, která produkují elektrický šum (např. nabíječky notebooků a tabletů).
Počítač například může zachytit signál odsud
a vy získáte chybná data,
protože jediné, co může přijímač dělat je detekovat signál.
K této části: přirozeně ji uchopíme do rukou.
Obsahuje baterii, která vydrží několik let.
Pokud zeslábne, v manuálu
se nachází informace o typu baterie,
a kde ji lze získat.
Vydrží ale několik let a jde
o jednu z běžných "knoflíkových" baterií.
Držíme tedy čidlo v rukou.
Zde je značka, která ukazuje, kam umístit ruce.
Vaše ruce by měly být čisté.
Někdy mají lidé ruce natřeny nějakou mastí či roztokem,
což může ovlivňovat schopnost čidla
zachytit tepovou frekvenci.
Je tomu tak proto, že čidlo měří
mírný rozdíl mezi elektrickými potenciály obou rukou
v okamžiku, kdy srdce udeří.
Na chvíli se tak mírně polarizujete a to je zachyceno.
Zařízení detekuje malý nárůst polarizace,
tedy pík napětí a pak prostě počítá tyto píky
a z nich vypočte tepy za sekundu, vaši tepovou frekvenci.
Měříme tedy s čidlem v rukou.
Občas se znečistí i držadla,
takže je může být nutné očistit, aby nebyla pokryta něčím,
co znemožní měření.
Pojďme naměřit nějaká data.
Jako obvykle zapojím senzor.
Zapojím sem, do kanálu 1,
a vidíme, že zařízení se přihlásí
a uvidíme ho na měřáku.
Píše se zde „Tepová frekvence“ a jednotka „bpm“ (tepy za minutu).
Běžnou věcí, která se vám s tímto čidlem stane,
je že někdo už používal
např. teploměr, nebo jiné čidlo,
a je zvyklý vidět
na obrazovce měřáku ihned měřené číslo.
Při tomto měření se žádné číslo neobjeví,
protože by mělo ukazovat počet tepů za minutu,
a počet tepů za minutu je třeba vypočítat.
Proto se neobjeví žádná hodnota,
dokud nejsou nějaká data naměřena.
Jak již jsem říkal,
měří se změny elektrického potenciálu.
Je to obdoba měření pulzu po nějakou dobu
a pak výpočtu, kolik pulzů jste napočítali
za daný čas.
Není proto neobvyklé, že někdo čidlo zapojí
a řekne: „Ono to nefunguje.“
Ano, nic se neukáže,
dokud nezačneme měřit.
Pojďme se podívat na výchozí parametry měření.
Vidíme, že je časové („Časová základna“), takže zobrazíme
tepovou frekvenci jako funkci času,
25 vzorků za sekundu je rychlost vyčítání čidla,
aby zachytilo tepovou frekvenci.
Ve výchozím nastavení je doba měření 10 minut.
Předpokládáme, že s čidlem budete dělat
nějakou činnost, například cvičení,
proto je čas ve výchozím nastavení 10 minut.
Jsme připraveni začít měřit.
Dole na obrazovce stisknu tlačítko "Start".
Uchopím toto do rukou.
A vidíte, že na obrazovce
se objevil malý symbol.
Co se děje - je tu prodleva
mezi okamžikem, kdy se na obrazovce objeví tepová frekvence
a tím, kdy jsem začal měřit,
protože je potřeba změřit několik tepů, než lze hodnotu zobrazit.
A to se právě děje.
Když pokračujeme, hodnota se prudce zdvihne
a teď ukazuje mou tepovou frekvenci.
Výchozí graf je v tepech za minutu,
které se teď zobrazují.
V této chvíli bych mohl začít cvičit,
aby má tepová frekvence narostla.
Mohl bych tu tančit nebo cokoliv
a zvýšit svou tepovou frekvenci.
Já tu jen minutu posedím a nechám čidlo měřit.
Nyní ukončím měření.
Máme tedy změřená data.
Pojďme se podívat na analýzu.
Vidíme, že v této oblasti, když jsem začal měření
a mluvil, má tepová frekvence byla zvýšená,
a když jsem přestal mluvit a uvolnil se, frekvence klesla
na jinou hodnotu.
Mohl bych o tom chtít znát
přesnější, číselné údaje.
Mohl bych zjistit statistiky,
abych viděl maximální a minimální tepovou frekvenci,
nebo třeba průměrnou tepovou frekvenci na vybraném intervalu.
Udělám to tak, že přejdu na „Analýza“,
klepnu na „Statistika“
a zaškrtnu políčko u „Tepová frekvence“.
Vidíme, že měřák určil,
že moje minimální tepová frekvence byla 71 tepů za minutu,
v čas 170 sekund,
a maximální byla 140 hned na začátku,
v čase 20 sekund.
Samozřejmě, pokud vás zajímá, najdete zde i průměrnou hodnotu.
Zde tedy můžete analyzovat data.
Tedy: snímač srdečního tepu je používán
pro měření v biologii a fyziologii ke stanovení tepové frekvence člověka.